EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Linda...
DETTA HAR HÄNT...
Du kan få precis vad du...
Vad i...
Skickade du en förklädd demon som en av försökspersonerna?
Det här skurkstrecket ska bestraffas.
Chidi är den fjärde försökspersonen.
Varför försöker Det Dåliga Stället med nåt så uppenbart?
De är desperata. De vet att de förlorar.
Vi kan ta bort fotot på Linda
och sätta Chidis foto på andra sidan, för vi vet massor om honom.
Goda nyheter, eller hur?
Ja, det är supercoolt
att jag övervakar och manipulerar en ex-pojkvän.
Mer än förut, menar jag.
Nu fokuserar vi på Brent.
Född med silversked i munnen, tror han vet allt.
Såna som han tror att världen kretsar kring dem,
för det gör den egentligen.
Om vi får honom att lyssna på nån annan
och höra hur mycket bättre de är än han
så kanske han inser att han inte hör hemma här,
och som bonus...
...kanske han gråter som ett barn.
DEL 41
DET HÄR VAR DITT LIV
Kort sagt, det är därför det fortfarande finns ankor.
Jag räddade dem alla.
Otroligt.
Tack, Wanda. Vilket liv.
Nu till vår nästa gäst, Chidi Anagonye.
APPLÅDER
Chidi, du hade ett imponerande liv som akademiker.
Tja, inte så att jag räddade en hel ras,
men jag var lärare i etik och moralfilosofi.
Ursäkta. Bokstavligen varenda anka?
- Räddade du allihop? - I princip, ja.
Och jag nämnde inte det, för jag vill inte skryta,
men även hästar.
Va?
Jämfört med dig känner jag mig lite otillräcklig.
Mikey, får jag fråga en sak?
Jag mår dåligt för att jag gjorde Janets liv kaotiskt.
Jag vill gärna återgälda henne för det.
Jag och 100 Janetbebisar gör en stor flashmob
och skapar oförutsägbart kaos omkring henne.
Bra idé, va?
Jason, Jason, Jason, Jason, Jason.
Förlåt, men jag satte en fuskkod i grannskapet,
så när jag säger ditt namn fem gånger försvinner huvudvärken.
Vet du varför du fick agera som munk i det första grannskapet?
- Har det med tv-serien Monk att göra? - Nej.
Det är för att du saknar kontroll över dina egna impulser.
Du tror att varje problem kan lösas med en bomb
eller skära sönder nåns däck eller döda Derek.
Att vara munk var rena tortyren för dig.
Enda sättet för dig att läka relationen med Janet
är att ge henne utrymme.
Visa att du kan kontrollera dina impulser.
Du menar att vilja göra nåt inte duger som skäl att genast göra det?
Just det.
Nån borde ha lärt mig det på jorden.
Folk försökte. Oftast domare.
Hör ni, det är dags.
Brent Norwalk, berätta lite om dig själv.
Tack så mycket. Tack.
Jag är rätt intressant.
Jag växte upp i Chicago. I en förort, givetvis.
Jag läste på Princeton.
Inte via kontakter. Jag förtjänade min plats.
Liksom min far och min farfar.
Sen ärvde jag familjeföretaget, och på bara 18 år
växte Norwalk Materials från 90 miljoner i omsättning
till 94 miljoner i omsättning.
Ett ögonblick. Janet?
- Hejsan. - Perrier.
Du kan väl berätta om en tid
då du fick kämpa?
Jag har haft mina besvikelser.
Jag köpte Netflix-aktier för 38 dollar styck,
men hann inte sälja dem innan jag dog.
Nu får mitt dumma barn pengarna.
Men man får kämpa vidare.
För att citera Martin Luther King Jr, som jag anser vara en stor man:
"När livet knockar dig,
hoppa upp igen och slå tillbaka."
- Jag tror inte att han sa det. - Jo, du har fel.
För mig handlar det om att ta personligt ansvar.
För få människor gör det.
Om du frågar mig,
- är det felet med landet. - Vilket land?
Det här var kul men jag har en golftid.
Utan golf blir pappa grinig.
Så, Chad, ankdamen, trevligt att träffas.
Tack så mycket, allihop. Det var trevligt.
En bil?
Har han en bil?
Jaha. Vi är på ruta ett igen.
För att få honom att förstå att han inte hör hemma här
behövs grövre saker.
Vi måste krossa honom som en piñata.
Det prövade vi på Det Dåliga Stället.
Geggan som kommer ut smakar inte som godis.
Jag menar metaforiskt.
Det finns en annan taktik från Det Dåliga Stället
som kan funka bra här.
Jag vet inte om det är rätt.
Det är vår enda chans.
Och vi gör det imorgon.
Vad i...
Hallå, Janet?
Janet!
Är det Perrier?
Väntar på dagens ljus
Genom mängden går ett sus
Michael! Eleanor!
Brent, beklagar. Vi vet inte varför det här händer.
Det gör jag. Kaoset är tydligen för min skull.
Universum visar att jag inte hör hemma här.
- Vad menar du? - Jag hör inte hemma på Det Goda Stället.
Det finns tydligen ett bättre ställe.
Jag hör hemma där, på Det Bästa Stället.
Förklara, Brent. Vi hänger inte med riktigt.
Jag har känt så här ett tag nu.
Det här kan inte vara allt efterlivet har att erbjuda,
inte för själva gräddan.
Om det här är himlen, var är mina polare?
Var är Scotty, Schultzy och Porcupine?
Var är White Guillermo
och Mexican William och Squirtman?
Han har en poäng. Var är Squirtman?
Och uppriktigt sagt är min assistent Janet lite stel.
Hon vägrar bära mina presenter.
Har du bett Janet att göra kläder åt sig själv,
som du kan ge henne?
Ja, du tänker helt rätt.
Det här kaoset är ett tecken ämnat för mig.
Om det här är Det Goda Stället, hör jag hemma på Det Bästa Stället.
Så lös det och återkom till mig, va?
Jag ska dunka huvudet i väggen. Vi ses.
Michael, vi måste prata om Eleanor.
Jag vet vad du tänker säga. Hon har varit så upptagen.
Hon kommer säkert att duscha snart.
Nej, det är inte det. Fast det är också ett problem.
Vi behöver kanske en ny teamledare.
Verkligen?
Vi måste ifrågasätta hennes beslutsfattande.
Hon vägrade sammanföra Chidi och Simone.
Hon ignorerade min oro angående Linda.
Hennes planer för Brent slog fel.
Vi har inte gjort framsteg. Ledarskap kanske inte är hennes styrka.
Ja, Eleanor är häftig, men hon sabbar allting jämt.
Det gör jag också, och jag fick inte bli ledare.
Det är faktiskt en bra poäng.
Men tänk på vad ni säger här.
Det gör vi. Vi bör åtminstone prata om att byta ledare.
Ja, låt oss prata om det.
Hej, Eleanor.
Vi pratade just om att du kanske inte borde vara teamledare.
Jag fixade det.
Fortsätt. Säg vad ni tycker.
Det är inget personligt.
När vi startade experimentet var chansen att lyckas nio procent.
Efter dina första tre dagar som ledare var chansen 7,1 procent.
Så rent matematiskt sett, är du liksom helt misslyckad.
Mycket nyttig feedback.
Jag kan ge er feedback tillbaka
och säga att ni är otacksamma nitar,
som kan dra ända in i helheten.
Vad är det där för svärord?
Jag bad inte om det här.
Jag gör det bara för att Michael, som ska föra befälet,
fick ett nervöst sammanbrott direkt.
Men ni kanske gör det bättre.
Tahani kan bestämma, för hon är så smart.
Eller ännu bättre, Jason.
Kanske kan mänskligheten räddas
med en gammal fin Jacksonville-karneval.
Vi kan försöka. Jag behöver bara en hoppborg,
några ninjastjärnor och en massa ambulanser.
Lycka till, nitskallar. Jag slutar.
Klart slut från Shellstrop.
Har du avreagerat dig nu?
- Kommer du tillbaka till jobbet? - Nej, jag menade det. Jag slutar.
Tråkigt att du hörde det där, och de ångrar att de sa det.
Men du får inte bara lägga av.
Det här är ingen skolorkester
eller tre timmar in i en tvåveckors detoxkurs.
Det står lite mer på spel här.
Ja, det är därför jag slutar.
Det som händer här är för högre uppsatta att lösa.
Hur får jag Brent att sluta att vara en idiot?
Hur kan jag väcka Simone, när hon tror
att allt som händer är inbillning?
Ska jag sammanföra henne med min ex-pojkvän?
Det låter kul.
Vad gör jag med John, skvallerkungen,
och demonspionen som slog mig i ansiktet?
Och hur ska jag klara det
med ett glatt leende för att muntra upp alla?
Jag är inte skapt för det här.
Jag är inte universums jädra räddare.
Jag är bara...
...en tjej från Arizona.
Bara så.
Jag är en normal tjej från Arizona.
Jag åt skräpmat, såg realityshower,
ibland hade jag fler underbyxor på mig från H&M
än när jag gick dit.
Jag klarade inte av att ta hand om mitt eget liv,
och nu ska jag ta hand om alla andras liv? Jag...
Jag klarar inte det här.
När jag startade mitt experiment
tänkte jag: "Fyra knäckta ärthjärnor som tror allt jag säger åt dem.
Det här blir enkelt."
Ni slog mig på tre månader.
"Okej", tänkte jag, "en tillfällighet".
Sen slog ni mig 800 gånger till.
För mänskliga varelser är märkliga, visar det sig,
och jag kommer aldrig att förstå hur det är att vara en.
Jobbet kräver en människa,
en som är tuff men också empatisk och har ett stort hjärta
och är jättebra på att avslöja nitsnack.
Skulle du inte klara av det?
Du är den enda av oss som kan klara av det.
Vad du än tycker är den enda som kan rädda mänskligheten
en tjej från Arizona.
Men allt jag gör misslyckas.
Jag är som en snygg, blond Gråben.
Det är sant.
Att du gör en massa misstag,
inte att du är en sexig tecknad figur.
Kom igen, du vet hur det funkar.
Du misslyckas, sen försöker du igen och igen.
Du misslyckas 1 000 gånger men fortsätter försöka,
för det kanske funkar den 1 001:a gången.
Jag ska försöka kläcka vår 1 001:a idé.
Jag hoppas att du gör mig sällskap.
Duscha gärna först, och kom sen.
Mitt herrskap, tillbaka igen med sitt undermåliga ledarskap,
Eleanor Shellstrop.
Förlåt så mycket, Eleanor. Vi borde inte ha ifrågasatt dig.
Glöm det, raring. Jag ifrågasatte också mig själv.
Men jag är tillbaka. Och jag har en ny idé för Brent.
Män som han tror aldrig att de har fel.
Så vi ska säga åt honom att han har rätt.
Brent?
Det här samtalet måste vara konfidentiellt.
- Okej. - Du är uppenbarligen väldigt smart.
- Ja. - Men vi måste veta att vi kan anförtro dig
känslig information.
Det kan ni.
Jag la jämt locket på klagomål på jobbet. Så inget problem.
Sanningen är att du har genomskådat oss.
Det finns ett Bästa Stället.
Jag visste det!
Det Bästa Stället är reserverat för en utvald klass av goda människor.
Ett slags elit-VIP-klubb för livet efter detta.
Jag tillhörde eliten. Jag lovar.
En gång tog jag shots med en pilot,
och han lät mig flyga hans helikopter.
- Vi vet. Det var så du dog. - Ja.
Så ni blir alla utvärderade,
och en mycket liten grupp av moraliska föredömen får komma dit.
Jag förstår. Ett slags tävling i goda gärningar?
Enkelt. Jag kommer att äga.
Men säg inget, va? Varför tipsa konkurrenterna?
Du tappade visst gaffeln. Låt mig ta upp den.
Såg ni? Borde jag skriva ner sånt här?
- Behövs inte. Vi håller räkning. - Bra.
- Hej, Jason. - Janet.
Så kul att se dig. Jag köpte en chokladask åt dig.
Sen kom jag ihåg att du inte kan äta, så jag åt upp den,
och presenten är att jag beskriver dem för dig.
Den första var äcklig...
Jason, låt mig prata.
Jag har haft jobb upp över öronen med det nya grannskapet.
- Ja. - Jag bad dig ge mig utrymme.
Ja.
Jag är ledsen att säga det,
men jag kan inte ha en relation med dig nu.
Att vara med dig är kul, men inte alltid enkelt,
och tyvärr skulle det äventyra experimentet.
Det är ingen fara.
Det har redan skett.
Så vi kan väl ta en paus tills allt är över?
Jag vill inte göra ont värre, men du har rätt att veta.
Jacksonville Jaguars sparkade Blake Bortles.
Han är inte med i laget mer. Jag beklagar verkligen.
Hej, hur står det till?
Trevligt att ses. Njut av yoghurten.
Problemet är att han nu är snäll av fel motiv.
Han får inga högre poäng
om han bara är snäll för att få högre poäng.
Ja. Men så var det för mig när jag först bad Chidi om hjälp.
Det var bara för att du inte skulle komma på mig.
Vi får hoppas att Brent
med tiden gör goda gärningar av vana.
Precis som du.
Jag kom just på en sak.
Det där snacket om att bara jag kan rädda oss.
Du hade inget nervöst sammanbrott, va?
Du fejkade det så att jag skulle ta över.
- Skyldig. - Din luriga jäkel. Väldigt smart.
Okej. Dags att gå och hjälpa Simone och Chidi.
Varför kom jag på den här idén? Det här kommer att göra ont.
Jag vet. Men det kommer nog att funka.
Ja, men det blir jobbigt för mig.
Finns det ingen annan Arizonatjej som kan göra det?
Kanske Emma Stone? Hon är därifrån. Väldigt duglig.
Minns du henne i Zombieland? Och La La land?
Varför slutar alla hennes filmer med "land"?
- Du förhalar. - Ja. Jag går nu.
Jason, jag är så ledsen.
Janet var hela mitt efterliv.
Hur ska jag komma över henne?
Jag brukade köra en grej när en relation tog slut.
Champagne och Alanis Morissette.
Inte sångerskan personligen.
Jag lyssnade på hennes album hos min vän Adele.
Jag kunde väl köra min vanliga grej efter en brytning.
Dricka massor av läsk, stjäla ett terrängfordon
och köra in i en kinarestaurang.
Men då måste jag be Janet om läsk och ett terrängfordon,
och då måste jag träffa Janet och börja gråta.
- Vad ska jag göra? - Jag vet faktiskt inte.
Men vad du än gör, gör du det med dina vänner.
Jag har inte ens berättat om Blake Bortles.
Chidi, minns du den där Simone från partyt häromkvällen?
Simone...
...superfanet av Third Eye Blind
som klippte av folks hästsvansar?
Just hon.
Jag behöver din hjälp med att vänja henne vid grannskapet.
Jag har försökt, men eftersom hon tror att allt här är inbillning
och jag är en auktoritetsfigur, är jag särskilt misstänkt.
Varför tror du att jag skulle lyckas?
Chidi, du och Simone...
...är själsfränder.
Själsfränder? Typ att våra själar...
Hör ihop, ja.
Alla har kosmiska band till särskilda människor,
och systemet sammanför dem i efterlivet.
Jag vet med full säkerhet att du och Simone är två såna personer.
Jag har inte sagt det till henne än.
Jag skulle vanligtvis inte ha sagt det till dig,
men eftersom hon är lite koko...
...den officiella arkitekttermen...
...fann jag det lämpligt att låta dig veta.
Oj!
Jag börjar få magvärk.
Men en glad magvärk! Det var nåt nytt.
Det finns en del bra böcker
om simulerad verklighet som kan hjälpa henne att anpassa sig.
Descartes, Moravec, Zhuang...
Jag kanske kan kalla hit en bok.
Lycka till.
Det här är fantastiskt.
Hela livet har jag sökt efter grundläggande sanningar om universum,
men jag har faktiskt aldrig varit förälskad.
Jag vet.
Självklart. Du vet allt om mig.
Det gör jag verkligen.
Hej, Simone. Chidi. Från häromkvällen.
Min hjärna gillar visst att ha dig kvar.
Sätt dig på en fejkstol och ta en fejkyoghurt.
Okej.
Om jag förstår rätt är ditt sinnestillstånd i princip solipsism.
Du tror dig vara det enda verkliga i universum,
och allt annat stammar från ditt medvetande.
Ja, men det tror jag bara för att det är sant och jag har rätt.
Ta inte illa upp, men som filosofi är solipsism rätt barnslig,
särskilt för nån med så imponerande lärdom.
Den går inte heller att motbevisa
eftersom allt du ser bekräftas av din övertygelse.
Men...
- Hörru! - Vadå? Om inget av det här är verkligt,
så spelar det väl ingen roll?
- Hörru! - Vadå?
Det är inte verkligt. Inget av det här spelar roll.
Låt klicken vara kvar på näsan.
Okej. Du har en poäng, nästan.
Om man tänker efter,
om du låtsas som om ingen annan spelar roll,
slutar det med att du vräker omkull tårtor
och knuffar ner folk i vattnet och beter dig som en drummel,
så varför inte behandla dem bättre, ifall de är verkliga?
Vad har du att förlora
på att behandla folk med vänlighet och respekt?
Okej. Fortsätt prata, troligen fejkad men möjligen verklig filosofperson.
Goda nyheter. Simone och Chidi klickar.
Jag hade ändå ingen glädje av honom som pojkvän,
så varför inte ge honom till nån behövande?
Känns det så att donera gamla behåar till second hand?
Det måste ha varit svårt att ljuga för Chidi.
Men jag vet inte om det var lögn.
De blev kära i varandra på jorden.
Och Michael hade rätt.
Chidi gjorde en stor uppoffring för oss. Jag måste se till att det var värt det.
Möjligen gjorde du en ännu större uppoffring.
Du måste ju leva med den här situationen.
Chidi är lyckligt omedveten om vad han gav upp.
Ja, men vi vet vad han gav upp.
Sexiga mig.
Kom igen. Du är nere, men gör mig inte besviken.
Du har rätt. Det är kodexen.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson